Досега в „Живите мъртви“...
Цели семейства бяха разделени. Умоляваха ме за милост.
Може би все още сме същите. - Повече не мога да бъда такава.
Стигнахме. Мястото е изоставено.
Преценил е, че във Вашингтон ще има шанс.
Трябва да отидем във Вашингтон.
Дръж се, човече!
Мамка му.
Вече ден и половина.
И те не са намерили никаква.
Откъде знаеш? - Знам.
Още колко ни остава?
100 километра.
Не говорех за това.
АНДРЮ ЛИНКЪЛН НОРМАН РИЙДЪС
СТИВЪН ЮН ЛОРЪН КОАН
ЧАНДЛЪР РИГС ДАНЕЙ ГУРИРА
МЕЛИСА МАКБРАЙД МАЙКЪЛ ГУДЛИЦ
Адаптация ФРАНК ДАРАБОНТ
ЖИВИТЕ МЪРТВИ V 10. Като тях
Свърши, също като предишния.
Тогава продължаваме пеш.
Не сме в най-добрата си форма.
Ще ги атакуваме в удобен момент. Когато намерим подходящо място.
Няма къде да отидат.
Изминаха три седмици от Атланта.
Знам, че за теб беше голям удар.
Гладна е.
Добре е.
Ще бъде добре.
Трябва да намерим вода и храна.
Ще хванем нещо по пътя.
Все някога ще завали.
Аз ще обиколя. Може да намеря нещо.
Не се бави прекалено.
Ще дойда с теб. - Няма нужда.
Ще ме спреш ли?
Намерих я, докато търсех вода.
Какво е това? - Мисля, че е била музикална кутия.
Развалена е.
Благодаря, Карл.
Реших, че може да ти хареса.
Преди се шегувах, че якичките са от времето на власениците.
Църквата е шиела ризи,
буквално от козина.
И ако носиш такава, изкупваш част от греховете си.
Знам какво е власеница.
Баща ми беше набожен.
Аз също бях.
Ако някога искаш да поговорим за баща ти...
Или за Бет... - Спри, моля те.
Когато си готова, аз съм тук. - Ти дори не ги познаваше.
Знам, че те боли. - Нищо не знаеш.
Имал си една работа. Да опазиш паството си, нали?
Но не си го направил.
Ти си се скрил.
Не се дръж все едно не се е случило.
Можем да ги довършим.
Рик е прав. Едва си стоим на краката.
Няма смисъл да се хабим сега.
Аз мога да се справя.
Брат ти също беше ядосан, заради всички, които загуби.
Заради това правеше грешки. - Ние не сме еднакви.
И никога не сме били. - Но това е същото.
Просто е така.
Намери ли нещо? - Не, прекалено сухо е.
Тук няма нищо. - Може би трябва да се върнем.
Ти върви.
Мисля, че тя ми спаси живота.
Тя спаси и твоя, нали?
Беше неин.
Не сме мъртви.
Така казваше ти.
Не си мъртъв.
Аз те познавам. Различни сме, аз не го мога.
Но ти...
Аз те познавам.
Трябва да си позволиш да я изстрадаш.
И ще го направиш.
Саша.
Стой в строя. Мини отстрани. Спазвайте реда.
Планът ни току-що отиде по дяволите.
Спри. Махни се от тук.
Казах ти да спреш.
Татко, виж.
Ще мина през гората и ще изляза отсреща.
Да дойда ли с теб? - Не, ще отида сам.
Маги.
Вътре има... вътре има една.
Затворих го, но тя още е вътре.
Добре.
Да тръгваме.
Значи намерихме само пиячка? - Да.
От това няма да стане по-добре. - Той го знае.
Ще стане по-лошо. - Така е.
Той е голям човек.
Освен това не съм сигурен дали може да стане по-лошо.
Може.
Брат ти...
Той се опита да ми помогне.
Не знам дали ще мога да оцелея.
Значи няма.
Не го мисли. Просто яж.
Маги, пийни вода. - Не.
Добре.
А какво ще кажеш да поговориш с мен?
Никога не съм мислела дали е жива.
Просто не мислех.
След татко не знаех... дали ще мога.
Но след като срещнах Деръл, имах надежда, че тя е жива някъде.
После разбрах, че е жива, а след това, че не е, в същия ден.
Да я видя така беше...
Имах чувството сякаш нищо никога не било наистина.
Преди... това беше просто трудната част.
Не съм сигурна, че искам да се боря повече.
Искаш.
Защото ти си такава.
В наши дни това може и да е проклятие, но аз не мисля така.
Борихме се, за да стигне дотук.
И ще продължим да се борим.
Пийни.
Знаеш, че от това само ще стане по-лошо.
Като те гледам, при теб ще става по-лошо.
Ти си сред приятели.
Ние не сме приятели.
Деръл. - Няма нужда.
Деръл.
Недей.
Заедно ще се справим.
Но само ако сме заедно.
Кажи им, че отивам за вода.
„От един приятел.“
Какъв друг избор имаме? - Не и това.
Не знаем кой я е оставил. - Ако е капан, вече сме се хванали.
Ще ми се да мисля, че наистина е от приятел.
А ако не е? Ако вътре има нещо?
Юджийн, какви ги вършиш, пич? - Контрол на качеството.
Не можем.
Съжалявам, господи.
Проверете чантите и извадете всичко подходящо.
По-бързо.
Да продължаваме напред.
Има един хамбар. - Къде?
Имала е пушка. Можела е да се застреля.
Някои хора не могат да се предадат.
Също като нас.
Аз ще опитам. - Прекалено мокри са.
Той ще бъде добре.
Отвръща на ударите повече от всеки друг.
Преди съжалявах децата, които трябва да растат сега.
В това.
Обаче съм грешал.
Да пораснеш, означава да приемеш света.
Така е по-лесно за тях.
Светът не е такъв.
Не е такъв.
Може и да е.
Това значи да се предадеш. - Това е реалността.
Докато не видим нещо различно, трябва да приемем, че е такъв.
Когато бях дете,
веднъж попитах дядо ми дали е убивал германци през войната.
Той не ми отговори.
Каза, че тези неща са за възрастните.
И аз го попитах дали германците са опитвали да убият него.
Но той само се умълча.
Каза, че е бил мъртъв, още щом е стъпил на вражеска земя.
Всеки ден се събуждал и си казвал
„Почивай в мир. Сега ставай и отивай да се биеш.“
И след като няколко години бил „мъртъв“,
накрая се измъкнал жив.
Мисля, че точно това е начинът.
Правим, каквото трябва, а след това ще живеем.
Каквото и да е във Вашингтон, аз знам, че ще бъдем добре.
Защото така ще оцелеем.
Като си казваме...
Че ние сме живите мъртви.
Ние не сме като тях.
Не сме като тях.
Не сме.
Не сме като тях.
Трябва да поспиш.
Да.
Вече можеш да си починеш.
Той беше силен.
Така е.
Тя също беше.
Не го знаеше, но беше силна.
Беше се задръстила с пясък.
Благодаря.
Ела.
Гледай.
Бурята щеше да ни разпръсне.
Но не успя.
Защо сме тук?
Заради това.
Виждам го.
Онова хлапе Ноа...
Каза, че не е сигурен дали ще оцелее.
И аз се чувствам така.
Ще оцелееш.
И двете ще оцелеем.
Това е трудното.
Деръл я оправи.
Не мога да повярвам.
Здравейте.
Не исках да се натрапвам.
Добро утро.
Аз съм Арън.
Знам, че това... Непознатите са опасни, но...
Аз съм приятел.
Бих искал да говоря с водача ви. Рик, нали?
Откъде знаеш? - Защо?
Имам добра новина.
Превод и субтитри ПЕТЪР ХАРАЛАНОВ
© TRANSLATOR'S HEAVEN MMXV http://subs.sab.bz